EN AMERIKANSK VARULV I LONDON
Där är East Proctor och det här är heden. Jag ska ditåt.
Tack för skjutsen, sir. Du har fina får.
Ge er inte ut på heden. Håll er på vägen. Lycka till.
Tack igen. Jag kommer sakna er.
Hej då, flickor.
- Fryser du? - Ja.
Bra.
- Jack! - David.
- Du har inte alls kul, va? - Jag vet inte. Se dig om.
Är det inte ett roligt ställe?
- Jag gillar det. - Okej.
- Norra England först. Italien sen. - Just det.
- Vi har ju tre månader på oss. - Visst.
Fåren sket på min ryggsäck.
Tror du hon vill träffa mig i Rom?
Debbie Klein är en alldaglig person med en snygg kropp.
Det är inget alldagligt över den kroppen.
Hon är en idiot.
Du pratar om den kvinna jag älskar.
Jag pratar om en tjej som du vill ligga med.
Men... jag måste älska med henne.
Så enkelt är det. Hon har inget val.
Jag fattar inte att du lägger ner så mycket energi på nån så trist.
Det är inget trist med den kroppen.
Hur länge har vi känt Debbie? Sedan åttan?
Hur många års förspel blir det?
Hon säger att hon gillar mig för mycket.
Men varför tänker du på Debbie Klein?
Vi kommer träffa massor av tjejer.
Ja, det har ju börjat bra.
- Säg "knack, knack". - Knack, knack.
- Vem där? - Vem?
- Fattar du inte? - Vad?
Skämtet? Okej, jag börjar om.
- Säg "knack, knack". - Vad?
- Säg "knack, knack". - Vem där?
- Nej. Du ska säga "knack, knack". - Knack, knack.
- Vem där? - Vem?
Nej...
Du har rätt, det är en pub.
Vad sägs om en matbit? Nåt att dricka? Vila oss lite?
"Slaktade lammet"?
Vad underligt.
- Var är lammet? - Kallnar säkert därinne. Kom.
Allvarligt, vad är det för namn på en pub?
Jag vet inte. Gillar du Hilton bättre?
Okej. Men vad som än händer är ditt fel.
Hejsan.
Hej.
Trevligt att träffas.
Det är väldigt kallt ute. Får vi komma in?
- Har ni nån soppa? - Nej.
- Kaffe? - Nej.
Varm choklad?
Vi har öl och sprit. Ta te om ni vill ha nåt varmt.
- Så ni har te? - Nej.
Men jag kan koka lite.
Ja, tack.
- Trevlig samling. - Det är åtminstone varmt härinne.
Titta där.
- Och? - Det är en femuddig stjärna.
Ägarna kanske kommer från Texas.
- Kom ihåg slaget vid Alamo. - Ursäkta?
- Han skojade bara. - Skojade?
Jag kommer ihåg Alamo. Jag såg den i London, på Leicester Square.
Hon menar på biografen... Den där filmen med John Wayne.
Å, givetvis.
Schackmatt.
Just det. Med Laurence Harvey. Alla dör i den. Hemskt grym.
Grymt dålig i mitt tycke.
Hörde ni den om...?
Låt mig prata.
- Fråga honom vad de har ljusen till. - Gör det själv.
Då berättar jag den inte. Nej, ni har fått er chans.
Det är ett pentagram, en femuddig stjärna. Används vid häxkonster.
Lon Chaney Jr sa att det var symbolen för varulven.
Så du vill att jag frågar om ljusen skyddar mot monster.
- Just det. - Inte en chans.
Okej.
Ett flygplan var på väg över Atlanten till New York.
Det var fullt med FN-delegater.
- Seså, fråga honom. - Gör det själv.
Halvvägs över havet börjar bränslet ta slut.
Så de måste lätta på vikten.
De dumpar allt bagage, men planet är ändå för tungt.
De slänger ut alla stolar, men det är ändå för tungt.
Till slut stiger en fransos fram. Han ropar "Vive la France" och hoppar ut.
Sen stiger en engelsman fram. Han ropar "God save the Queen" och hoppar ut.
Men planet är fortfarande för tungt.
Så den amerikanska delegaten från Texas stiger fram och ropar:
"Kom ihåg slaget vid Alamo", och kastar ut mexikanen.
Kom ihåg slaget vid Alamo.
Ursäkta. Vad betyder stjärnan på väggen?
Det var ditt fel att jag missade.
Förlåt.
Jag har aldrig missat tavlan förut.
- Jack, det är nog bäst att vi går. - Skojar du? Jag är utsvulten.
Det finns ingen mat här.
- Ska vi gå? - Tydligen.
- Ni kan inte låta dem gå. - Hur mycket är vi skyldiga?
Ingenting.
Gå. Gud vare med er.
Tack.
Vänta. Ni kan inte låta dem gå.
Gå. Håll er på vägen.
Ge er inte ut på heden.
Tack.
Akta er för månen.
- Vad menade han? - Jag vet inte.
Vi går vidare och ser om vi kan hitta ett värdshus.
- "Akta er för månen"? - Ja, men kom nu. Jag fryser.
- Vart ska vi? - Bort från Slaktade lammet.
Vad blir det nu? Ankans sista andetag?
Jag är ledsen. Men vi hittar säkert nåt annat.
Märkligt ställe.
Det kan man säga. Men de kunde spela dart.
Ni kan inte låta dem gå.
Ska hela världen känna till det?
- Då är det mord. - Det kan inte hjälpas.
Det är i Guds händer nu.
- Vad var felet? - Ingen aning.
Kanske det där pentagrammet stod för nåt övernaturligt.
Jag förstår.
Och de var för generade för att prata om det.
De skämdes.
Å, nej. Regna inte.
Självklart.
Å, David...
Ja, jag är fullt medveten om hur fint vädret är i Rom.
Det är kallt och blött härute.
Förhoppningsvis är de säkra i regnet.
Ingen bjöd hit dem. Ingen ville ha dem här.
- Ni borde ha varnat dem. - Är du dum?
Vad tror du att de hade svarat?
De skulle ha trott att vi var galna.
Lyssna.
Hör ni?
Vi måste leta rätt på dem.
Jag hörde ingenting.
Inte jag heller.
Hörde du det?
- Jag hörde det. - Vad var det?
Det kan vara många saker.
Ja?
- En prärievarg. - Det finns inga prärievargar i England.
- Baskervilles hund? - Pecos Bill?
- Heathcliff. - Han ylade inte.
Nej, men han var på heden.
Det är fullmåne.
- Akta er för månen. - Och håll er på vägen.
Hoppsan.
Vi borde gå tillbaka till Slaktade lammet.
Ja.
Vänta lite. Vi är vilse.
Helvete, också. Vad är det?
- Jag vet inte. Kom. - Vart?
Vart som helst. Bara vi rör på oss.
Den rör på sig.
Den cirklar runt oss.
Fan också.
- Vad är planen? - Planen?
Vi fortsätter att gå.
Just det. En trevlig promenad på heden.
Har vi inte roligt?
Den är framför oss.
Kan det vara en hund?
Fan också. Vad är det?
Det är en fårhund eller nåt. Vi vänder om försiktigt.
Såja. Fin vovve.
Kom, Jack. Vi går.
Ja, vi går. Här går vi.
- Ser du nåt? - Nej.
- Låter långt borta. - Inte nog långt bort. Kom.
Jack, vart ska vi?
Jag berättar det när vi är där.
Du skrämde mig, ditt pucko.
Ska du hjälpa mig upp eller vad?
Herregud! Helvete!
Herregud! Hjälp!
Jack...
Jack?
Mr Kessler?
Jag ska kika i dina ögon.
- Är allt som det ska? - Ja, jag tror det.
Han ropade just.
Han är amerikan. Dr Hirsch ska kontakta ambassaden.
- Han kommer visst från New York. - Jag tror han är jude.
- Varför tror du det? - Jag tittade efter.
Det var oanständigt, Susan.
Dessutom är det vanligt nu.
Syster Gallagher, syster Price har rätt.
Men Mr Kessler ropade just.
Syster Gallagher, du har väl en funktion här på sjukhuset?
- Ja, doktorn. - Sätt då fart.
Ja, doktorn.
Kan jag hjälpa dig, syster Price?
- Dr Hirsch? - Fortsätt med dina sysslor.
Ja, doktorn.
- Å, syster Price. - Ja?
- Vad ropade han? - Han sa "Jack".
Det måste vara Jack Goodman, pojken som dödades.
Vad råkade de ut för?
Enligt polisrapporten anfölls de av en förrymd galning.
Han måste ha varit väldigt stark.
Men jag förstår inte varför det angår dig.
Givetvis inte, sir.
Adjö, doktorn.
Hej, David.
Jag är Dr Hirsch. Detta är en av dina landsmän - Mr Collins.
- Var är jag? - På ett sjukhus i London.
London?
Var är Jack?
Jag vill att du förbereder dig.
Din vän är död.
Va?
Fan också.
Jack är död?
Hej. Jag är Mr Collins från den amerikanska ambassaden.
Vi har meddelat era föräldrar om era skador,
så allt är i sin ordning.
Vilka är ni?
Vad står på? Var är Jack? Bort med händerna.
- Släpp mig. Jag vill se Jack. - Syster!
- Jag vill se Jack. - Mr Kessler!
Jag förstår att detta är upprörande. Snälla Mr Kessler.
Tjugo milligram...
Jag förstår att du är upprörd, men det är ingen orsak till hysteri.
Mr Kessler, jaga inte upp dig.
Jag kommer bevaka din bättring och meddela dina föräldrar.
Polisen vill intervjua dig.
Jag har gett dem mitt tillstånd.
Tack, Mr Collins. Han behöver vila nu.
Allt kommer ordna sig så fort han anpassat sig.
Han är svårt chockad.
Korkade ungdomar. De uppskattar aldrig nåt man gör för dem.
Hur länge har jag varit här?
Du har varit medvetslös sen du kom hit för tre veckor sen.
- Tre veckor? - Du har fått några skråmor.
Förlorat lite blod. Inget allvarligt. Du kommer vara gul och blå ett tag.
Du kommer att ha några duelleringsärr att skryta med.
Galningen måste ha varit en riktig vilde.
Galningar har visst styrkan av tio män.
Galningen?
Du har fått ett lugnande medel. Vila nu.
Syster Price tar hand om dig.
- Det var ingen galning. - Ursäkta?
- Det var ett djur. - Va?
En varg.
Sa han en varg?
Ja, jag tror det.
Å, det gör jag nog.
Om jag överlevde Rommel, bör jag överleva ännu en kväll med Matheson.
Var nu en duktig flicka. Hej då.
Ja?
Inspektör Villiers och assistent McManus är här.
Visa in dem.
- Dr Hirsch. - Kom in. Slå er ner.
- Lite te? - Nej tack.
Jag tar gärna lite te.
Kanske inte. Kanske senare.
- Det är inget problem. - Nej, tack.
Så vad kan jag hjälpa Scotland Yard med?
Vi förstår att Kessler är vid medvetande.
Förlåt.
Har Mr Kessler sagt nåt om attacken på heden?
Ursäkta mig. Ja?
- Roger Matheson, doktorn. - Jag är inte här.
Han är på telefon.
Säg att jag är ute. Att jag avlidit - en gammal krigsskada.
Säg bara att jag är död. Och inga fler samtal.
Ledsen att detta strider mot er rapport,
men vi anfölls inte av en människa.
- Du sa det. - Det kanske ligger nåt i det, sir.
Två starka killar borde kunna försvara sig mot en man.
Assistent McManus,
påstår du att David och Jack anfölls av nåt djur,
och att invånarna i East Proctor konspirerat för att hålla det hemligt?
Vi har mördarens obduktionsrapport. Han sköts av polisen.
Vi har två vittnen.
Du får ursäkta att jag anser att ditt vittnesmål
kommer från någon som är djupt chockad.
Men pojken verkar vid sina sinnen, och...
Och vad, assistenten?
- Jag vet inte, sir. - Just det.
Vad oss beträffar är fallet avslutat.
Vi kommer inte besvära dig mer. Adjö.
- Det fanns vittnen? - De påstår det.
Hur kan det ha funnits vittnen? Det var så mörkt.
Vi sprang och jag föll.
Jack skulle precis hjälpa mig när varelsen dök upp.
Jag fattar inte vad de pratar om.
Med tiden kommer du nog att minnas allt.
Det är inget fel på mitt minne. Det är mitt förstånd jag är orolig för.
- Hej Benjamin. - Nej.
- Nej vad? - Nej.
Okej, var sån om du vill. Svälj.
Vill du ha lite vatten?
- Mår du bättre? - Nej.
Vilka fina serietidningar du har.
- Gillar du dem? - Nej.
Jaså.
Hur mår patienten i rum 21?
- Hur verkade han? - Vad menar du?
Är han deprimerad? Äter han sin mat?
Jag är ett biträde och ingen psykiater. Jag drar på en vagn.
- Jag vet inte vad som händer. - Tack.
- Mr Kessler. - Ja?
- Du har inte ätit din lunch. - Jag är inte så hungrig.
- Du måste äta nåt. - Va?
Du måste äta nåt.
Nej tack. Jag är inte hungrig.
Du försvårar mitt jobb, Mr Kessler.
Hur då?
Du ska ta de här efter maten.
Vad för slags sköterska är jag om jag inte ens klarar att ge dig dem?
- Lämna pillren. Jag tar dem sen. - Förlåt.
- Kom igen, syster Price. - Kalla mig Alex.
Kom igen, Alex.
Måste jag mata dig, Mr Kessler?
Du kan kalla mig David.
Måste jag mata dig, David?
Detta är löjligt. Jag är inte hungrig. Jag vill inte ha nån mat.
Jaså.
Kan du anstränga dig lite mer?
Lägg av.
Måste jag vara så drastisk igen?
Har du aldrig haft mardrömmar förr?
Jo, som barn. Men aldrig så verkliga. Aldrig så konstiga.
Såg du mannen som angrep er?
Jag har ju sagt att det inte var nån människa.
Det var ett djur. En stor varg eller nåt.
- En hund med rabies. - Låt oss ta en titt.
Jag vet att jag är chockad, men Jack slets sönder.
Jag såg honom. En människa kan inte göra så med sina bara händer.
Du anar inte vad en människa är kapabel till.
- Såg du Jack? - Nej.
Dina sår var faktiskt redan omlagda när du kom hit.
Pratade du med polisen i East Proctor?
Gick de till Slaktade lammet?
Jag vet faktiskt inte.
Så varför är du så snar att betvivla mig?
- Du tror jag är galen. - Seså, David. Polisen är nöjd.
Om det verkligen fanns ett monster, hade vi hört det på nyheterna.
Du blir utskriven om tre till fyra dagar. Tappa inte förståndet.
Åtminstone inte medan du är här.
Dr Hirsch.
Jag vill helst inte vara ensam.
Jag skickar in nån som kan hålla dig sällskap.
Du är väldigt vacker.
Jag trodde du sov.
Jag gjorde det.
Ska jag läsa för dig?
Okej.
En yankee vid kung Arthurs hov.
Av Samuel L Clemens.
Detta är efter förordet men före kapitel ett:
"Förklaring."
"Det var på Warwick slott som jag mötte den främling
som jag ska berätta om."
"Jag fängslades av tre saker: Hans anspråkslöshet,
hans kunskap om gammal vapenrustning,
och hans förmåga att prata för sitt sällskap."
"Vi fann varandra
längst bak i flocken,
och han började genast säga saker som intresserade mig."
Dockteater är konst, Piggy.
- Kallar du det våldet "konst"? - Våld hör hemma i dockteatern.
Han slår henne.
Kasperteater är alltid våldsamt.
- Kasperteater? - Bra och aggressivt.
Bättre än mitt nummer?
Jag skulle bita dig jättehårt.
Öppna dörren.
Jag gör det.
Seså, lugn i stormen.
Okej.
Sluta!
Mina damer och herrar...
Hej. Har du varit vaken länge?
Jag hade precis en mardröm.
Oroa dig inte. Detta får dig att vakna.
Alex!
Helvete också.
Å, är du vaken? God morgon.
Vi har en fin frukost idag: Bacon och ägg,
gröt, juice, rostat bröd och marmelad.
Bra mat. Ät upp, jag hämtar brickan sen.
God morgon.
Kan jag få lite rostat bröd?
Stick härifrån, Jack.
Tack så mycket.
Jag klarar inte detta.
Sover jag nu, eller är jag vaken?
Jag inser att jag inte ser så snygg ut,
men jag trodde du skulle bli glad över att se mig.
David, du sårar mina känslor.
Sårar dina känslor?
Hur tror du det känns för mig
att du stiger upp ur graven och besöker mig?
Ledsen att jag gör dig upprörd, men jag var tvungen att komma.
Ska inte du ligga begraven nånstans i New York?
Jo. Dina föräldrar kom på begravningen.
Jag var förvånad att så många kom.
Varför det? Du var omtyckt.
- Jag var det, va? - Jag gillade dig.
Debbie Klein grät mycket.
Sover jag nu, eller vad?
Så vet du vad hon gör?
Hon kände sån sorg att hon sökte tröst i Mark Levines säng.
Mark Levine?
En skitstövel. Livet hånar mig även i döden.
Jag blir galen.
David!
Vad?
Jag är verkligen ledsen att göra dig upprörd, men jag måste varna dig.
- Varna mig? - Vi anfölls av en varulv.
- Jag hör inte detta. - På heden.
Vi anfölls av en lykantrop. En varulv.
Jag mördades. En onaturlig död.
Och nu är jag här i ovisshet tills varulvens förbannelse lyfts.
- Håll käften. - Varulvens släktlinje måste brytas.
Den enda kvarlevande varulven måste förintas.
Det är du, David.
Va?
Tro mig. Du kommer döda folk.
- Syster! - Lyssna på mig!
Det övernaturliga, mörkrets krafter... Allt det är sant.
De odöda omger mig.
Har du nånsin pratat med ett lik?
Det är trist.
Jag känner mig ensam.
Ta ditt liv, David.
Döda dig själv,
innan du dödar andra.
Gråt inte.
Akta dig för månen.
David...
Vad står på?
Jag är en varulv.
En varulv?
Är du okej nu?
Jag vet inte. Jag berättar det vid nästa fullmåne.
Du skrivs ut imorgon. Kommer du att klara dig?
Min vän Jack var precis här.
- Din döda vän Jack? - Ja.
Han sa att jag kommer bli ett monster om två dagar.
Vad tror du?
Vad jag tror?
Om möjligheten att du blir ett monster om två dagar,
eller om besök från döda vänner?
Jag drömde igen?
Jag skulle tro det.
Det tror jag också.
Har du nånstans att bo i London?
Jag är bara en sjuksyster, så förvänta dig inte för mycket.
- Bor du ensam? - Ja.
Bra.
Det finns en affär på hörnet. Vi köper lite mat.
Vad dyrt det är.
Min lön håller inte jämna steg med inflationen.
Hur klarar du dig?
Jag är sparsam.
Det här är vardagsrummet.
- Kan jag ta av mig den här? - Givetvis.
- Köket. - Trevligt.
Garderob.
Förtjusande.
Badrummet.
Fint.
Sovrummet.
Det finns bara en säng.
Om jag ska vara helt ärlig,
har jag inte för vana att ta hem hemlösa amerikanska män.
Det hoppas jag inte.
Jag finner dig attraktiv,
och så tycker jag lite synd om dig.
Fortsätt.
Jag har haft sju älskare i mitt liv, varav tre var engångsligg.
Jag vet inte vad jag försöker säga.
Du kanske vill titta på teve medan jag tar en dusch.
Du är inte verklig.
Var inte så dåraktig, David.
Följ med.
En sjuksyster, va?
Kom igen.
Vad gör du här?
Jag ville se dig.
- Hej David. - Lägg ner den.
Okej, du har sett mig. Ge dig nu av.
Ledsen att göra dig upprörd, men du förstår inte vad som händer.
Jag förstår allt.
Du är en av de "odöda" och jag är en varulv.
Alldeles riktigt.
Försvinn, Jack.
Imorgon kväll är det fullmåne.
Du kommer förvandlas. Du kommer bli...
Jag vet. Ett monster.
Du måste döda dig själv, innan det är försent.
Är du verkligen död, Jack?
- Vad tror du? - Jag tror jag håller på att bli galen.
Du är overklig. Bara en del av en mardröm.
Du måste tro mig, David.
Tro vad? Att jag imorgon kväll under fullmånen...
kommer få päls och huggtänder, och äta folk.
- Skitsnack! - Du måste tro mig.
Du kommer döda och skapa flera såna som mig.
Det är inte roligt här.
Du måste ta ditt eget liv.
Jag går inte på detta. Ge dig iväg.
David?
Detta är inte på låtsas.
Jag tänker inte hotas av en vandrande köttfärslimpa.
David...
Vad står på? Jag hörde röster.
Det var bara jag. Jag som var galen.
Mår du bättre nu?
Nej, jag tror inte det.
Kom till sängs.
Verkar jag galen?
Vad är det för fel?
Jag såg Jack igen.
Var? Här?
Ja.
Vad sa han?
Han sa att jag kommer förvandlas till ett monster imorgon.
Tror du på honom?
Tror du på mig?
Jag tror att du är väldigt upprörd.
Jag tror du höll av honom mycket och klandrar dig själv för hans död.
Såg du nånsin Varulven?
- Den med Oliver Reed? - Nej, den gamla.
Jag tror inte det.
Bela Lugosi biter Lon Chaney Jr och han blir en varulv.
- Varför berättar du detta? - Lyssna.
Claude Rains är Lon Chaneys pappa och han dödar honom.
Så?
Jag tror att en varulv bara kan dödas av nån som älskar dem.
Vad pratar du om?
Jag vet inte vad jag pratar om.
Jag slits mellan att tycka väldigt synd om dig
och att finna dig oemotståndlig.
En drink till en genomfrusen man.
God eftermiddag. Vad vill du ha?
- En Campari och soda skulle sitta fint. - Ledsen.
Nåväl, då får en liten Guinness duga.
Var det inte ruskigt vad som hände de två amerikanerna?
- Jag vet inte vad du menar, sir. - Jo, visst var det så.
För några veckor sen. Senaste fullmånen?
Alltså den förrymda galningen. Han som dödade den ena pojken.
Tusen tack.
För det var väl här i trakten?
Var kommer du från, sir?
London.
Ursäkta.
Springare slår bonde.
Va?
Jo.
Skål.
Vad är det?
Å, den har funnits där i över 200 år.
Vi hade tänkt måla över den, men vi behöll den för traditionen.
Jag förstår.
Så ni har inte hört nåt om den här incidenten?
- Incidenten? - Mordet.
- Är du polis? - Å, inte alls.
Jag är läkare. Jag jobbar på det sjukhus dit unge Kessler fördes.
Han pratade om varulvar. Monster.
Jag var i trakten, så jag tänkte...
Du tänkte vad?
Jag tänkte undersöka pojkens historia.
Historia om varulvar?
Verkligen, sir.
Vill du spela?
- Nå? - Jag tror inte det.
- Så imponerande är jag inte. - Nej, det är du inte.
Jag har inte lust att spela.
- Ska du gå? - Jag blir inte länge.
- Ska bara titta till hundarna. - Hundarna klarar sig.
Jag ska bara ta en titt.
Det är en lång körtur till London. Har ni nåt ätbart?
Nej. Det finns ingen mat här.
Det finns inget för dig här, sir.
Nåväl,
bäst att jag ger mig av då.
Hallå.
Den där pojken är i fara.
Jag menar,
det var ett misstag att låta honom åka härifrån.
Det är nåt fel på det här stället.
Så mycket har jag förstått.
Det är han som lever.
Det är han som är i fara, och inte bara han.
Andra kommer också att vara det.
Det är snart fullmåne.
Han kommer förändras, och...
Nu räcker det.
Ring mig på sjukhuset om du blir orolig.
Visst.
- Du har dina piller. - En knarkande varulv.
Jag måste gå.
Vi ses sen.
Tack så mycket, jycken.
Hallå?
...gått ner 13 kilo på mindre än två veckor.
Rab Smith. Liten och rask.
Det har sagts mycket om stora, grova dartspelare, men Rab...
Hon var dum nog att be mig träffa hennes blivande man,
jag blev störtförälskad.
Nina Carter om livet som popstjärna och toppmodell.
Läs om hennes nakenbilder.
Jag ångrar bara de allra första.
Männen i hennes liv.
Jag har haft många, men ångrar ingen.
Nina berättar för News of the World
om kändislivets för- och nack delar.
Det förstörde mig nästan.
Läs den nakna sanningen om Nina,
som börjar i News of the World imorgon.
Jag är inte hungrig.
Fy fi fo och fum. Jag känner lukt av en engelsman.
Fortfarande inte hungrig.
- Hur mår vi ikväll? - Nej!
- Nej vad? - Nej!
Benjamin, har du nånsin blivit slagen i ansiktet?
- Nej! - Jag trodde väl inte det.
Nu måste du sova. Sov gott...
Nej!
Herregud!
Vad?
Herregud! Vad?
Jag brinner upp!
Herregud!
Hjälp mig!
Jag menade inte att kalla dig en köttfärslimpa, Jack.
Det blir 1:50 pund.
- Vilket, Harry? - Nummer 39.
- Vi går in bakvägen. - Varför?
Vi skrämmer Sean.
- Det är bitande kallt. - Å, kom.
Du är galen.
Vad gör vi?
Vi smyger runt trappan och skrämmer honom.
- Hörde du nåt? - Just nu?
- Ja. - Nej.
Sean, de där busarna är i parken igen.
Är du inte klar än? De är här när som helst.
Det händer nåt därute.
- Jobbar syster Price ikväll? - Ja, doktorn.
Vet du om syster Price har sett Kessler sen han skrevs ut?
Jag vet inte.
Ja, det har jag.
Kom till mitt kontor, syster Price.
Är det någon där?
Slå dig ner, Alex.
Jag var i East Proctor idag.
- Jag är orolig för David. - Ja, sir.
Det är fullmåne. Var är han?
- I min lägenhet. - Vad är numret?
- Jag slutar tolv... - Numret.
Är det du, Harry?
- Nej, han är inte där. - Inte?
Alex,
fantiserar David fortfarande om varulvar?
Vad står på? Är det nåt allvarligt?
Jag försökte undersöka attacken. Men det finns inga uppgifter.
Fallet är avslutat. Nu har de "slarvat bort" mappen.
Davids rivsår var redan omlagda när han kom hit.
Ändå hade ingen annan läkare undersökt honom.
Goodman är begraven, så han är inte till hjälp.
Så jag åkte till puben i East Proctor idag,
där jag övertygades om två saker:
De ljög. Det fanns inga vittnen, ingen förrymd galning.
Hela samhället döljer sanningen om vad som hände.
Du menar väl inte...
David är svårt chockad.
Jag har själv bevittnat nån slags massneuros i East Proctor.
Om byborna tror att Jack Goodman dödades av en varulv,
kan väl David tro det?
Och om han nu överlevde en varulvsattack,
blir han inte själv en varulv vid nästa fullmåne?
Jag menar nu inte att springa runt på alla fyra och yla i månskenet,
utan så förvirrad att han skadar sig själv. Och kanske andra.
- Vad ska vi göra? - Ringa polisen.
Gamle Winston känner lukten av nåt.
Släpp lös han.
Modig hund det där.
Vem är där?
Det är inte Winston.
Titta! Där!
Jungfru Maria!
Hallå?
Är det någon där?
Detta är inte det minsta lustigt.
Jag kommer rapportera det.
Herregud.
Hej vargar. Fina vargar.
Jag... kommer strax tillbaka.
Ta meddelanden.
Jösses.
Nej, Dr Hirsch. Han är inte tillbaka än.
Ja, det ska jag.
Men jag känner mig så hjälplös att bara sitta här och vänta.
Ja, tack så mycket.
Hej då.
Ursäkta mig.
Hej pysen.
Lilla killen med ballongerna.
Kom hit.
Om du kommer hit får du ett pund.
Två pund.
Jag vet inte vem du är.
Jag är den berömda ballongtjuven.
Varför vill en tjuv ge mig två pund?
Jag ska förklara det.
Tack.
Ja, hjärtat?
En naken amerikansk man stal mina ballonger.
Va?
MÄNNISKA ELLER MONSTER?
Tjugo pence, sir.
Förlåt.
MORDOFFER HALVT UPPÄTNA
Så mycket väder vi haft på sistone.
God morgon.
- Jag är genomfrusen. - David!
Var i all världen har du varit?
Du kommer inte tro detta.
Jag har blivit galen. Jag vaknade i djurparken.
- Djurparken. - Vad gjorde jag igår kväll?
Du minns inte?
Jag följde dig till dörren.
Vi sa hej då, jag blev utelåst...
Jag tog mig in genom fönstret. Började läsa,
sen vaknade jag naken i djurparken.
Jag var orolig. Vi visste inte var du var.
Var fick du kappan ifrån?
Jag svarar.
- Hallå? - Har du hört nåt?
- Han är här. - Är han okej? Var var han?
Han minns inte. Han vaknade i djurparken.
Djurparken? Är han rationell?
Ja. Han är väldigt upprymd men förvirrad.
Men han är inte galen, om det är det du menar.
Har du läst tidningarna? Lyssnat på radion eller sett på teve?
- Nej. Hurså? - Uppför han sig konstigt?
Nej, han är... Egentligen inte.
Han är bara entusiastisk.
- Kan ni komma hit? - Ja.
Kom hit med detsamma. Jag vill ha honom under uppsikt.
Jag meddelar polisen, men han måste komma till sjukhuset.
- Uppfattat? - Ja, doktorn.
- Är du säker på att han är normal? - Han mår bra. Vi kommer med en gång.
- Ska jag skicka en bil? - En taxi är snabbare.
Jag väntar på er.
- Vi borde få tag på en taxi här. - Jag borde tvångsintas.
Dr Hirsch vet vad vi ska göra.
Jag har inte mått så här bra på länge.
Jag är i toppform. Som en idrottsman.
- Vad sägs om en snabbis? - Senare.
God morgon.
In med dig.
- St Martin's Hospital. - Just det.
Det får en att tänka på demonbarberaren på Fleet Street.
- Förlåt? - Morden.
- Vilka mord? - Har ni inte hört?
Igår kväll,
sex stycken.
I olika delar av stan, alla var lemlästade.
Det måste röra sig om en riktig galning.
- Stanna. - David, vi är...
Stanna.
Betala honom.
Vänta!
David!
- Stanna. - Jag går till polisen.
- Jack hade rätt. - Jack är död.
Jack är död. Och sex till.
Det är fullmåne i natt. Jag går till polisen.
Var förnuftig. Vi pratar med Dr Hirsch.
Förnuftig? Jag är en jävla varulv.
- David! - Konstapeln!
Jag dödade de där människorna.
- Det gjorde du? - Han skojar bara...
- Tyst. - Vi grälade...
- Jag känner inte henne. - Iväg med er.
- Kom, David... - Arrestera mig, din skithög.
Använd inte ett sånt språk.
Drottning Elizabeth är en man!
Prins Charles är en fjolla!
- Winston Churchill pratade skit! - Nu räcker det.
- Nej! Låt mig vara! - Snälla!
Shakespeare är fransk! Fan! Skit! Fitta!
- Nu räcker det. - Snälla David.
- Vem är han? - Sluta, annars arresterar jag dig.
Det är det jag vill, din idiot.
- Hans vän dödades. - Håll käften.
Nu får det vara nog. Från er båda.
Ska du inte arrestera mig?
- Borde han inte arrestera mig? - Jag vet inte.
- Du kanske skämtar. - Skämtar?
- David... - Nog med dumheter.
Okej, kom igen...
- Det är hopplöst. - Kom så går vi.
Lämna mig i fred. Ni är helt galna.
- Jag måste ge mig av. - Förlora inte kontrollen.
Vilken kontroll?
Jack var verklig. Han försökte varna mig...
- David... - Jag älskar dig.
Va?
Jag älskar dig.
Men jag kan ha gjort nåt hemskt igår kväll...
- Vi går till Dr Hirsch. - Håll dig borta.
Jag kan hjälpa dig.
Det är för farligt. Du måste hålla dig borta från mig.
Jag älskar dig.
David!
Det stämmer att nåt slags djur var inblandat...
Men jag tror inte...
Oavsett vad du tycker, så är David borta och vi måste hitta honom.
- Innan natten. - Mina herrar.
Vi ska hitta Mr Kessler så fort vi kan.
- Han försökte bli arresterad. - Det är inte svårt.
Han vill ha hjälp.
- Hur kan vi hjälpa er? - Stanna här.
Vi vet var ni finns om vi behöver er hjälp.
Det är inget samband mellan Kessler och gårdagens mord.
Men vi ska hitta honom. Det kan jag försäkra er om.
Vi kommer hitta honom. Oroa er inte.
Jag lovar.
Jag vill göra ett BA-samtal till USA.
David Kessler, till vem som än svarar.
Tack. Jag väntar.
Hallå? Riktnummer 516
4723402.
402.
Tack.
Hallå, Rachel? Säg bara ja för att betala samtalet.
Säg ja, Rachel.
Hej. Är mamma eller pappa hemma?
Så var är de?
Var är Max?
Du är ensam hemma?
De skulle aldrig ha låtit mig vara ensam när jag var tio.
Nej, inte tio och ett halvt heller.
Jag är fortfarande i London. Ja, jag mår bättre.
Lyssna, Rachel,
säg till mamma och pappa att jag älskar dem. Okej?
Kan du göra det?
Och...
bråka inte med Max.
Försök.
Och glöm inte vad jag bad dig säga till mamma och pappa.
Att jag älskar dem.
Och jag älskar Max och dig också.
Jo, det gör jag.
Nej, jag är inte spydig, ditt lilla kräk.
Lovar du?
Okej.
Var nu en duktig flicka.
Ja, jag älskar dig.
Hej då.
- Hur mycket kostar det? - 2:80 pund, sir.
Hej Jack.
Hej David.
Vad gör du här? Du lovade att aldrig göra nåt sånt igen.
- Det har jag aldrig lovat. - Inte du, din idiot. Hon.
Jag har aldrig sett dig i hela mitt liv.
Å, förlåt.
Bra film.
Vad kan jag säga, Jack?
Du behöver inte säga nåt, David.
- Ska du inte säga "Vad var det jag sa"? - Jo, om jag fortfarande levde.
Men det var ju det jag sa, din tönt.
- Du ser hemsk ut. - Tack.
Förlåt. Jag menade det inte. Jag vet inte vad jag säger.
Vet inte ens om det var jag som dödade de där människorna. Jag minns inget.
Men djurparken?
Ja, även om jag inte är en varulv,
är jag ändå galen nog att göra nåt sånt.
Se på mig - jag tittar på porrfilm på Piccadilly Circus,
och pratar med ett lik.
Jag är faktiskt glad att se dig.
Jag vill att du ska träffa några.
David Kessler, detta är Gerald Bringsley.
Gerald är den man som du mördade på tunnelbanan.
Bäst att du inte ser honom. Som färskt byte är han ganska blodig.
Ja. Jag är inte vidare snygg.
Varför gör du detta?
Detta är inte Mr Goodmans idé. Han är din goda vän.
Medan jag är ett offer för dina köttätande lunariska aktiviteter.
Mr Bringsley,
jag är så ledsen.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Du har gjort min fru till änka och mina barn faderlösa.
Och nu är jag här i ovisshet - som en av de levande döda -
tills varulvens släktlinje brutits och förbannelsen lyfts.
Du måste dö, David Kessler.
David?
Detta är Harry Berman och hans fästmö, Judith Browns.
Hejsan.
Och det här är Alf, Ted, och Joseph.
Kan inte säga att det är trevligt att träffas.
Vad ska jag göra?
- Självmord. - Du måste ta ditt eget liv.
Enkelt för dig att säga. Du är redan död.
Nej. Harry, jag och alla andra som du mördar är inte döda. Vi är odöda.
Varför gör du detta?
För att detta måste stoppas.
Hur ska jag göra det?
- Sömntabletter? - Inte pålitligt nog.
- Jag kan hänga mig. - Nej.
Det är smärtsamt om det går snett. Du skulle kvävas till döds.
Än sen? Låt honom kvävas.
Ursäkta? Han är min vän.
- Ja, men han är inte min vän. - Snälla ni.
- En pistol. - Jag vet var du kan få tag på en.
- Behöver jag inte en silverkula? - Måste du skämta om allt?
- Vansinne. - Nej, en pistol vore bra.
Sätt den mot huvet och tryck av.
Om du sätter den i munnen kan du inte missa.
Tack. Ni är så omtänksamma.
En kniv.
- Elektrisk stöt. - Bilolycka.
- Släng dig framför tåget. - Dränk dig.
Försvinn.
Ge dig av, snälla du.
Spring!
Vad var det?
- Jag vet inte. - Jag tar en titt därinne.
Hallå?
Nej, jag är ledsen.
Nej, ingen med det namnet. Tack. Hej då.
Hjälp! Hjälp!
- Hjälp! - Vad är det för fel?
- En galen varelse därinne. - Var?
- En galen hund sliter sönder... - Lugna dig.
Å, gör nåt.
Herregud!
Det är ett monster därinne. Kalla på förstärkning.
Be dem ta med sig gevär.
Håll er undan!
- Vad fan pågår? - Nåt slags djur, sir.
Syster Hobbs sa att det är ett uppbåd vid Piccadilly Circus - nån vild hund.
David!
Det är en återvändsgränd.
Utrym området.
David. Det är David.
Alex!
- Släpp fram mig. - Åt sidan, fröken.
Ni måste släppa fram mig.
Kom tillbaka!
Alex!
David? Är det du?
David.
De kommer döda dig.
David...
Snälla...
Låt mig hjälpa dig.
Jag älskar dig, David.
ALLA PERSONER OCH HÄNDELSER I FILMEN ÄR UPPDIKTADE.
LIKHETER MED FAKTISKA HÄNDELSER ELLER PERSONER,
LEVANDE, DÖDA ELLER ODÖDA ÄR RENT TILLFÄLLIGA.